U ustanku protiv egipatskog predsednika Hosnija Mubaraka, nazvanom"revolucija mladih", mnogi Egipćani izjavljivali su da su spremni da rizikuju život da bi promenili svoju zemlju. Saradnik Glasa Amerike, Džerom Sokolovski, razgovarao je sa dvoje mladih demonstranata u Kairu.
"Uzbudljivo je kada se ne plašite, kada znate šta zelite i znate da neko želi da vam to uskrati. Nisam mislio da ću ikada biti umešan u nešto ovakvo".
Abu Bakr Makluf sa zadovoljstvom posmatra u svojoj kancelariji video koji je snimio tokom demonstracija protiv predsednika Mubaraka. Makluf nikada nije bio politički aktivan, ali nekoliko dana posle početka demonstracija i sam je otišao na kairski trg Tahrir. Toga dana policija je pucala u masu i on se našao u sredini.
"Iznenada, osećao sam se sjajno, slobodno. Pomislio sam: to je ono što ne volim i što možemo da promenimo. Nije bilo strašno. Shvatio sam da možemo nešto da uradimo".
Kasnije, Maklufa je pogodio kamen i on je prebačen u ambulantu na trgu.
"Brzo su mi stavili kopče. Sve je bilo vrlo organizovano i inspirativno", kaže Makluf.
Mnogi mladi Egipćani smatrali su da nemaju budućnost pod Mubarakom
Kao drugi mladi Egipćani Makluf kaže da je sit neefikasnosti i korupcije koji su, kako kaže, doveli da propadanja zemlje. On radi u nekada otmenom kvartu Zamalek, koji skoro da je izgubio raniji sjaj. Mnogi mladi u Egiptu smatrali su da pod Mubarakom nemaju budućnost, ali da je problem i u odnosu između generacija.
"I dalje poštujemo starije. Ali sada znamo razliku između tog poštovanja i prihvatanja nečega što je pogrešno i loše", kaže Makluf.
A pod tim Makluf podrazumeva prljave ulice, neprekidne saobraćajne gužve i ogromne razlike u prihodima, ali dodaje da mu nije žao što je ekonomija trpela zbog demonstracija.
"Nije mi stalo da se ja bogatim, a da toliki ljudi žive u siromaštvu. To za mene nema smisla", kaže on.
Nariman El Kesin, koja radi u banci u Londonu, doletela je u Kairo kada je videla nasilje na ulicama i uključila se u akciju dostavljanja zaliha demonstrantima na trgu Tahrir.
"Želimo slobodu izbora. Želimo slobodu izražavanja. Ne želimo da se ubijaju oni koji izlaze da demonstriraju", kaže Kesin.
Mnogi Egipćani njenog uzrasta priznaju da ne znaju kako bi rešili probleme u zemlji, ali kažu da nisu želeli da još 30 godina trpe autokratsku vladavinu. Jer za njih - to je čitav život.