Nedelju dana pre početka tradicionalne "Nušićijade" u Ivanjici, u subotu uveče u beogradskom Dorćol placu održana je "Nušićijada u malom", koju organizuju članovi Udruženja za kulturnu dekontaminacija Srbije (KUDES), koji su i obnovili Nušičijadu pre 10 godina u Ivanjici, a kojima su lokalne vlasti zabranile svako učešće u ovogodišnjoj Nušićijadi.
Žal za ugašenim festivalom u uspavanoj Ivanjici trajala je skoro 40 godina, pre nego što ju je grupa mladih ljudi ponovo pokenula iz, kako kažu, čistog entuzijazma 2008. godine.
Obnovljena Nušićijada osvojila je 25 međunarodnih i domaćih nagrada, međutim, u martu ove godine, lokalne vlasti odlučile su da proteraju KudeS iz organizacije proglasivši ga nenadležnim.
Lik Branislava Nušića, izložen u Dorćol placu, tokom održavanja "Male Nušićijade" nakon proterivanja iz Ivanjice, 18. avgusta 2019. (Foto: Veljko Popović, VOA)
"Valjda su smatrali da je Ivanjica pretesna za svu tu invaziju nebranjene kulture, necenzurisanog humora, veselih, slobodnih i dostojanstvenihj ljudi iz svih delova sveta", rekli su organizatori Nušićijade u malom.
Smehom protiv cenzure
Iz udruženja KUDES područili su da je ova manifestacija organizovana za "istinske nušićevce". "Mera slobode nije demokratija, mera pravde nisu zakoni, mera istine nisu brojke i statistika. Mera slobode je smeh", poručili su organizatori.
Učesnici prve tribine na Nušićijadi, pod nazivom "Prognani ili slobodni", složili su se da je danas lakše govoriti slobodno u Beogradu, kao velikom gradu, nego u malim sredinama gde svako o kome govorite zna i vaše ime i može vas sresti na ulici.
Učesnici tribine "Prognani ili slobodni", u sklopu "Male Nušićijade", u beogradskom Dorćol placu, 18. avgusta 2018. (Foto: Veljko Popović, VOA)
Književni kritičar Petar Arbutina rekao je da u društvima u kojima cenzura ne postoji institucionalno, kao što je to slučaj sa Srbijom, postoji nešto što se zove autocenzura, nešto što je "ugrađeno u naš 'softver' svih tih godina totalitarizma", i što se na nekin način potkralo i u vreme u kom živimo.
Arbutina kaže da je očekivao da društvo i ranije stane na put Nušićijadi i ocenjuje da su Srbi kao narod zaraženi kratkim pamćenjem, pa se onda sete Nušića kada im se on desi.
Glavni urednik nedeljnika NIN Milan Ćulibrk rekao je da je danas Nušić življi u Beogradu nego u Ivanjici.
Ocenio je da će lokalne vlasti biti "ribane" zbog proterivanja Nušićijade, jer da nema njih, ona se verovatno nikad ne bi dogodila u Beogradu.
"Kada razmislite o sreskom špijunu iz Nušićeve drame, danas kada naši mediji pričaju o pojačanom delovanju stranih agentura, zamislite sreskog špijuna u eri interneta. Jadan čovek!", rekao je Ćulibrk.
Zoran Hamović, direktor izdavačke kuće Klio, rekao je da ovo što se dogodilo jeste cenzura, ali da na tome treba da budemo zahvalni vlastima, jer "ono što će se dalje rađati je za nas mnogo korisnije".
Strah će u početku rađati sve veću cenzuru, a onda će smeh učiniti ono što je njegov zadatak, rekao je Hamović i ocenio da da je "naše da se ovde smejemo i pokažemo da nismo uplašeni".