Usled popularnosti velikih prodavnica materijala i alata za kućne popravke, male gvožđarske radnje će jednog dana možda nestati.
Mnoge male, porodične radnje u Sjedinjenim Državama, bore se za opstanak. Osim zastale ekonomije, male radnje suočene su sa oštrom konkurencijom prodavnica i restorana iz velikih lanaca. Usled popularnosti velikih prodavnica materijala i alata za kućne popravke, male gvožđarske radnje će jednog dana možda nestati. Ali jedna mala gvožđara u porodičnom vlasništvu odoleva i posluje bolje nego ikada. Ta radnja radi više od stotinu godina.
Dobrodošli u gvožđarsku radnju „Brauns“ u Fols Čerču u Virdžiniji, u kojoj možete da pronađete raznovrsne alatke i druge predmete. Mušteriju Denisa Krafta „Brauns“ vraća u prošlost.
„Ono što me u gvožđarskim radnjama podseća na vreme kad sam bio klinac, jesu do plafona pune police.“
Hju Braun je vlasnik radnje više od 50 godina. Svi ga zovu gospodin Braun, čak i Džon Tejlor koji je poslovođa u radnji već 15 godina.
„On je čovek za koga je divno raditi. Kao da radite kod sopstvenog oca“, kaže Tejlor.
Braun je u svojoj 83. godini treća generacija koja vodi ovaj porodični biznis. Osnovao ga je njegov deda krajem 19. veka, da bi ga potom predao Braunovm ocu. U sadašnjoj prodavnici, sagrađenoj 1950-ih, sačuvane su i ove mašine za pravljenje dugmeta. Braun i dalje koristi dedin sef. On smatra da je radnja uspešna zahvaljujući tome što mušterije uvek imaju prednost.
„Nastojimo da im se nađemo čim uđu u radnju. Da im nađemo robu koju traže.“
Bobi Bek dolazi ovde već 30 godina da kupi predmete za svoju radnju za izradu bižuterije koja se zove „Hard ver“ (Hard Wear).
„Ljudi koji ovde rade su mi kao porodica.“
Poslovodja Tejlor kaže da ljudi dolaze i zbog toga što imaju poverenje u Braunove.
„Znaju da nećemo da im prodamo nešto što im ne treba. Pojedini dođu, kupe nešto i pričaju sa nama dvadeset, trideset minuta, ako nije gužva. Svima nam je dobro“
Uprkos uspešnom radu, ova znamenita tačka komšiluka bi mogla da nestane. Konkurencija velikih, nacionalnih prodavnica gvožđarske robe, koje su poznate kao „velike kutije za alat“, istiskuje mnoge male gvožđare iz posla. Braunove mušterije kažu da im se to u ovom slučaju nikako ne bi dopalo.
„Ovde možete da nađete stvari koje ne možete da pronađete u nekoj džinovskoj, deset puta većoj prodavnici", primećuje mušterija Džon Grejzel.
„Uvek nađete nekog ko će da vam pomogne i nekog ko zna šta vam treba. To je lični odnos koji ne možete da pronađete u velikim radnjama“, kaže Širli Strit.
Mnoge velike radnje takođe ne pružaju usluge kao što je nameštanje prozora. I umesto što morate da kupite kutiju eksera u velikoj prodavnici, Braun vam prodaje eksere na komad koji se mere na vagi iz 1912. godine.
„Treba im svega nekoliko komada i vole da dođu opet i pokupe ono što im treba“, priča Braun.
U radnji se prodaje i sapun koji Braun pamti još iz svog detinjstva.
„Nema parfem ili bilo kakve druge sastojke. To je običan jak sapun za pranje veša.“
Tejlor kaže da pojedinci svraćaju da pogledaju čega ima i pronađu neobične predmete kao što je sova – koja plaši ptice u bašti. Ili naprava protiv mušica...
Braun, koji nema svoju porodicu, namerava da ostavi radnju Tejloru. Kada se to dogodi, to bi mogao da bude početak nove porodične tradicije.
„Ovde mi radi i sin. On ovde radi od srednje škole.“
A tragovi vremena pokazuju koliko je mušterija prošlo kroz Braunova vrata tokom proteklih 50 godina. Džon Tejlor se nada da uprkos današnjoj konkurenciji, mušterije neće prestati da dolaze.
Dobrodošli u gvožđarsku radnju „Brauns“ u Fols Čerču u Virdžiniji, u kojoj možete da pronađete raznovrsne alatke i druge predmete. Mušteriju Denisa Krafta „Brauns“ vraća u prošlost.
„Ono što me u gvožđarskim radnjama podseća na vreme kad sam bio klinac, jesu do plafona pune police.“
Hju Braun je vlasnik radnje više od 50 godina. Svi ga zovu gospodin Braun, čak i Džon Tejlor koji je poslovođa u radnji već 15 godina.
„On je čovek za koga je divno raditi. Kao da radite kod sopstvenog oca“, kaže Tejlor.
Braun je u svojoj 83. godini treća generacija koja vodi ovaj porodični biznis. Osnovao ga je njegov deda krajem 19. veka, da bi ga potom predao Braunovm ocu. U sadašnjoj prodavnici, sagrađenoj 1950-ih, sačuvane su i ove mašine za pravljenje dugmeta. Braun i dalje koristi dedin sef. On smatra da je radnja uspešna zahvaljujući tome što mušterije uvek imaju prednost.
„Nastojimo da im se nađemo čim uđu u radnju. Da im nađemo robu koju traže.“
Bobi Bek dolazi ovde već 30 godina da kupi predmete za svoju radnju za izradu bižuterije koja se zove „Hard ver“ (Hard Wear).
„Ljudi koji ovde rade su mi kao porodica.“
Poslovodja Tejlor kaže da ljudi dolaze i zbog toga što imaju poverenje u Braunove.
„Znaju da nećemo da im prodamo nešto što im ne treba. Pojedini dođu, kupe nešto i pričaju sa nama dvadeset, trideset minuta, ako nije gužva. Svima nam je dobro“
Uprkos uspešnom radu, ova znamenita tačka komšiluka bi mogla da nestane. Konkurencija velikih, nacionalnih prodavnica gvožđarske robe, koje su poznate kao „velike kutije za alat“, istiskuje mnoge male gvožđare iz posla. Braunove mušterije kažu da im se to u ovom slučaju nikako ne bi dopalo.
„Ovde možete da nađete stvari koje ne možete da pronađete u nekoj džinovskoj, deset puta većoj prodavnici", primećuje mušterija Džon Grejzel.
„Uvek nađete nekog ko će da vam pomogne i nekog ko zna šta vam treba. To je lični odnos koji ne možete da pronađete u velikim radnjama“, kaže Širli Strit.
Mnoge velike radnje takođe ne pružaju usluge kao što je nameštanje prozora. I umesto što morate da kupite kutiju eksera u velikoj prodavnici, Braun vam prodaje eksere na komad koji se mere na vagi iz 1912. godine.
„Treba im svega nekoliko komada i vole da dođu opet i pokupe ono što im treba“, priča Braun.
U radnji se prodaje i sapun koji Braun pamti još iz svog detinjstva.
„Nema parfem ili bilo kakve druge sastojke. To je običan jak sapun za pranje veša.“
Tejlor kaže da pojedinci svraćaju da pogledaju čega ima i pronađu neobične predmete kao što je sova – koja plaši ptice u bašti. Ili naprava protiv mušica...
Braun, koji nema svoju porodicu, namerava da ostavi radnju Tejloru. Kada se to dogodi, to bi mogao da bude početak nove porodične tradicije.
„Ovde mi radi i sin. On ovde radi od srednje škole.“
A tragovi vremena pokazuju koliko je mušterija prošlo kroz Braunova vrata tokom proteklih 50 godina. Džon Tejlor se nada da uprkos današnjoj konkurenciji, mušterije neće prestati da dolaze.